Vi tappar höjd snabbt! Vi störtar!
- Är du oskadd? - Min vrist...
- Kan du ta dig till träden? - Ja.
TYSKLAND 1944
Al.
- Landade du hårt? - Nej, jag landade så vackert så.
- Jag träffades av splitter i hoppet. - Vi tar en titt.
Jag tappade bara andan.
- Hur ser det ut, sir? - Det är bara en skråma.
Vi lappar ihop dig.
Är det illa?
- Jag vill åka hem! - Vi ska ta med dig hem.
- Jag vill åka hem, sir. - Var bara tyst så går det bra.
- Jag vill åka hem! - Ingen fara. Jag har dig.
Ingen fara.
Vi måste vidare, Cline.
Kom.
Vi måste vidare. Kom!
Okej... Vänta här så kollar jag läget.
Lugn.
Här är en av dem.
Min mor.
Min syster.
Du! Du!
Sluta!
Hejsan, amerikanen. För dig är kriget över!
Det var vackert.
Den är bara din.
- Vad heter den? - Kanske "Över skyarna?"
Inte så illa.
"En lång väg över skyarna."
Spela den en gång till.
Ingen fara. Vi tar med er hem.
Ert nya hem.
Ut! Ut!
Tack.
Ni är nu det tredje rikets fångar!
Trots era försök att förgöra vårt land...
...så kommer ni att behandlas med värdighet...
...enligt Genèvekonventionens stadgar.
Om ni följer reglerna så följer vi reglerna.
Om ni inte gör det så kommer det att bli jobbigare.
Halt!
Nein!
Har du nåt att säga?
Gör honnör.
Bara om du har befordrats flera grader de senaste dagarna.
- Gör honnör. - Nej, jag har högre grad.
Jag gör inte honnör åt en fanjunkare men Geoff tjatar varje dag.
Välkomna till dårhuset. Larry Packer. Har ni högre grad än överstelöjtnant?
Nej, sir. Jag är löjtnant och min andrepilot är fänrik.
Då är jag fortfarande det högsta amerikanska befälet i lägret.
- Tills tysken skjuter ner en överste. - Fänrik Vincent Petrolini.
- Vinnie från New York. - Clair Cline från Minnesota.
- Tjusigt namn. - Reed Whitaker från Albuquerque.
Sätt dig ner så tar vi en titt på benet.
McCready. Ge mig kryckan.
Du har inte brutit nåt. Det är bara en stukning.
Det är uppställning varje morgon och eftermiddag.
Vi hjälper dig ut. Sätt fart, mina herrar.
- Whitman, Frederick! - Här.
- Zimmerman, Raymond! - Här!
Ni har redan träffat Klaus. Det är bäst att undvika honom.
Det där är Berndt Weber men vi kallar honom "livvakten".
De läser de allierades tidning i lägret.
Den ges ut av några här som har lyckats göra karbonpapper.
Vinny har byggt en radio.
Har du byggt en radio här? Med vad?
Du skulle bara veta vad man kan få tag i om man betalar för sig.
Cigaretter och kaffe är guld värt i lägret.
- Choklad är bra. - Och du byggde en radio?
Jag riskerar en vecka i isoleringscellen.
Allra minst. Här är vårt hem, mina herrar.
Det där är Jack Findlay. Han tror att han är Jack Dempsey.
- Jag tror att han är brittisk spion. - Ingen fara på taket.
Whit får sova där. Där har du din slaf, Cline.
Sen har vi Frank. Jag vet inte vad han gör förutom att ligga till sängs.
Han verkar snida saker. Eller hur, Frank?
Vad som än krävs för att bekämpa tristessen.
- Det skulle sitta fint med tristess. - Det vill jag lova.
För du är dum och inte vet nåt än. Det är som kinesisk vattentortyr.
Då de binder fast en och låter en vattendroppe droppa på ens panna.
Till en början tänker du att det inte är nån match.
För du är dum och inte vet nåt än.
Tids nog är du redo att ge eller säga vad som helst-
- för att hindra nästa droppe från att falla.
Men det slutar inte.
Det är då man börjar höra saker och se saker som inte finns.
Och slutligen blir hjärnan tokig.
Varje dag här inne-
-är en till droppe... droppe... droppe.
Säkert.
Vi hade en kille i norra delen-
- som blev knäpp och trodde att han kunde klättra över stängslet.
De sköt honom innan han ens hade kommit halvvägs.
Vi har sällskap. Vi störtar! Hoppa!
Jag är träffad!
Kom igen, Cline! Visa vad du går för.
Jag tar den!
Halt!
Jag hämtar bara bollen, sir!
Du hamnar i isoleringscellen i tre dagar.
- Jag hämtade bara bollen. - Nu räcker det, fänrik.
Okej, visst. Vart ska vi? Vi ses senare.
Följ reglerna så går allt bra.
Följer du inte reglerna så går är allt dåligt.
Och det säger du först nu?
- Vad sa Herrmann? - Whit får sitta där i tre dagar.
Men ni kan ju ta och lyssna.
- Han gjorde så under varje bombräd. - Han klarar sig nog.
Han låter precis som min mamma.
Fienden kommer.
Du...
- Vill du ha? - Den är min. Jag vill ha den.
Jag gillar din stil, Whit. Det gör jag verkligen.
- Peter? - Klaus!
- Vad gör du här? - Jag har permis och åker till mamma.
- Sen ville jag överraska dig. - Det gjorde du.
Min storebror är fortfarande familjens lipsill.
- Kom och sätt dig. - Jag satt ju redan.
Sju dagar permis? Har du inget att göra på fronten?
- Jag har förtjänat det. - Är det så illa?
Führern med sin oändliga vishet har säkert nåt i rockärmen.
- Hur mår dina döttrar? - De mår bra.
De är med farbror Fritz i Lübeck.
Här är Dora och Gisela. Hon ska fylla sex.
- Jag har nåt till dig. - Har du?
Jag beslagtog den ganska lätt efter en skärmytsling.
Så att du kan minnas tiden då du levde med fienden.
- Din odugling! - Använd den som gardin, eller nåt.
Oj... Det är fantastiskt.
Hur lyckades du vinna henne?
Jag vet inte hur hon tänkte.
Kvällen innan jag lämnade landet...
...så spelade jag ett musikstycke för henne på fiolen.
- Nåt jag hade skrivit till henne. - Skrev du en sång?
Hon älskade den.
När jag var klar så bad hon mig att spela den igen.
Men det gjorde jag inte. Jag kunde inte.
Minns du vad de sa till oss när vi tillfångatogs?
"För er är kriget över."
Men det är det inte. Det har bara förändrats.
Jag tror att...
...det utkämpas här inne nu.
Såna som du och Vinny kan alltid skratta bort det.
Lika bra att hålla god min.
Jag hann bara bjuda ut henne två gånger.
Men du ska veta...
Hon är den rätta, och när jag kommer hem så ska jag gifta mig med henne.
Du... Titta här.
Jag sprider den när den är klar. Nåt att göra, eller hur?
God natt.
- Hallå... - Kan ni dämpa er lite?
Kan du rita en fiol?
- Tänker du verkligen bygga en fiol? - Jag har byggt mycket i trä.
- Har du byggt en fiol? - Jag försökte i skolan.
- Lyckas du bättre i ett fångläger? - Jag får nåt att göra.
Vi har ingen järnhandel så var får du tag i verktygen?
- Kan jag hjälpa er? - Jag beundrar ditt arbete.
- Vad vill du ha för glaset? - Inget. Det är inte till salu.
- Kan vi inte ens förhandla? - Rasten är slut.
- Kom igen, nu. - Om du inte får tag i en takhare.
- En vad då? - En takhare. En sån där.
- Vill du ha en tam katt? - Ge mig en så får du glaset.
Kiss, kiss, kiss...
Där är den. Vart är den på väg?
Den är där uppe.
Sir? Får jag låna klädlinan?
Bara du hänger upp den igen.
När den leker med betet så utlöses larmet.
Sen drar jag hårt i linan och lådan slår igen.
Rent teoretiskt så kan vi fånga en takhare.
Det kan dröja ett tag.
- Med f-hål på var sin sida. - F-hål?
- De s-formade grejerna? - Ja, de s-formade grejerna.
Du är duktig. Var har du lärt dig?
Här och där.
- Tänk att du är så gudfruktig. - Det är jag inte. Det är sonens namn.
Jag förstår. Hur gammal är din son?
Vad vill du?
- Var fick du tag i verktygen? - Jag avslöjar inte mina källor.
- Jag hyr dem när de inte används. - Jag använder dem alltid.
Ja!
McCready, hämta en säck.
Här är din takhare. Lycka till med att tämja den.
Det är bryr jag mig inte i. Det här är middagen.
- Kiss, kiss, kiss... - Behåller de den som husdjur?
- Tydligen inte. - Sånt slit för det där.
- Det här då? - Träet är för smalt och undermåligt.
Sa du att du behöver lim?
- Ja. - Trälim, va?
- Helst, men... - Jag kan fixa det.
- Men då måste vi göra upp. - Vad hade du tänkt dig?
Om jag avslöjar min källa så förblir det ändå min källa.
Okej, nåt mer?
- Ge mig nåt jag vill ha. - Vad vill du ha?
Boxas mot mig.
- Vill du boxas här och nu? - Nej, i ringen.
Det har hänt förr. Vakterna brukar ge oss handskar.
- Jag kan höra mig för. - Kom igen, löjtnant.
- Hur gärna vill du ha fiolen? - Jag vill se limmet först.
- Och kontrollera att det fungerar. - Var ska du få lim ifrån, Findlay?
Vänd på stolen, din idiot. Du sitter på det.
Vad pratar du om?
- Det duger. - Det blir boxning i kväll!
- Håll upp garden och rör på dig. - Är det allt du har att säga?
Och... lycka till.
Jag kan fixa träet till halsen.
Fiolen. Jag behöver lite tid så håll ut tills jag är tillbaka.
- Okej. - Heja, Cline!
På honom!
Vi vill ha en ärlig match. Hör du det, Findlay?
Möt handskarna.
Kom igen!
Är du färdig?
- Du är färdig, Cline! - Boxas!
Ett... två... tre... fyra... fem...
...sex... sju... åtta... nio...
Ett... två... tre...
- ...fyra... fem... sex... sju... - Flytta på er!
Nog nu!
Ett... två...
Cline, kolla! Oroa dig inte, det är lugnt.
...sex... sju... åtta...
- Upp med dig! - ...nio... tio.
Mår du bra, kompis? Är du vaken? Det där var otroligt.
Du är full av överraskningar, löjtnant.
- Whit, kan du stryka trälim? - Jag stryker det.
- Det var roligt. - Ja, störtkul.
Britterna i sjuan låtar oss skrapa limmet från deras stolar.
- Särskilt efter vår match. - Då får du fullt upp.
Nåt att göra.
Plocka fram den andra. Den måste vara 6,5 tum.
- Jag tror att det funkar. - Ja. Tack, Viinny.
Du har förtjänat det. Du ser ut som en mörad kotlett-
-men vad kan man göra åt det?
- Fem och en halv. - På sidan, då?
Jag är färdig med den här om du behöver den.
Okej.
Det kallas äggskal men jag tycker att det bara är vitt.
Jag saknar dig. Kan du se mig?
Hur går det?
Det är skönt att jobba med det.
Den här är redo för utgivning.
"MIN BÄSTA SIDA, ELLER HUR?" KLAUSIE SCHMIDT
Killarna i trean ska göra kopior och sprida dem i lägret.
Känner vi nån med tillgång till Herrmanns kontor?
- Vad behöver du? - Hans persienner.
En kille i västra delen känner ryssen som städar Herrmanns kontor.
- Hur många lameller behöver du? - Fyra borde räcka.
Ta en sån här.
Ge hit. Ge hit!
Du lär tycka om amerikanskt kaffe.
Ja.
Jawohl?
- Vad är det? - Jag har hittat nåt av intresse.
Ge mig det.
- Tycker du att det är roligt?! - Naturligtvis inte.
Fienden kommer!
Vem är konstnären?
- Du ritade den. - Nej, jag vet inte vem det var.
Vänd på hans säng.
Var kommer de ifrån?
Isoleringscellen.
Vänta!
Nej, Whit!
Jag vet nåt.
Okej, mannar. Dags att pröjsa.
- Hur länge får han sitta? - Tio.
Tio dagar? Då måste vi få ge honom lite saker.
- Så där. - Jag ger honom, och ni ger mig.
Vi har precis gett dig.
Frank, vill du bidra?
- Löjtnant Romero! - Är det en order, sir?
Nej, det är ingen order.
Nej. Lådan.
Det här är vår mat.
- Ja. Jag ger. - Vänta.
Det här också.
Det här är från Cline.
Vad är det med dig, löjtnant?
Varför anstränger du dig inte att komma överens med mannarna?
Om så bara för din patriotiska plikt.
Patriotiska plikt? Jag tog värvning dagen efter Pearl Harbor.
Se inte så överraskad ut. Jag ville hämnas på japanerna.
Istället blev jag bombfällare och skickades till Europa.
De sa att det var min patriotiska plikt att bomba tyska familjer.
Vänta lite... Vi bombar inte civila.
Om man inte är bättre än jag så träffar man många bostadshus.
När vi blev nerskjutna och tillfångatagna...
...så fick jag se skadorna vi åstadkom.
Jag såg en liten pojke i min sons ålder-
-som låg död i sin mammas armar.
Jag trodde att vi skulle vara de goda.
Ingenting är svart eller vitt.
Men jag kan lova dig att kriget kommer att ta slut.
Hur vi hanterar allt här inne har stor betydelse när det gör det.
Nej. Ge mig träkolet.
En till vecka.
Nej, nej, nej!
- Hej, kapten. - Hej, Al.
- Jag kan inte sova. - Det är normalt före första vändan.
- Och före den åttonde också. - Är det ert åttonde uppdrag, kapten?
- Du vet väl att jag är löjtnant? - Ja, kapten.
För ett år sen satt jag på mr Cratsers algebralektion-
-och fantiserade om att skickas hit.
Uppe i luften. Släppa bomber på nazisterna.
Min dröm besannades.
Sir, tänk om vi...
Vi pratar om det i morgon kväll när vi kommer tillbaka.
- Tänk om... - Alistair.
När vi har kommit tillbaka.
- Aj-aj, kapten? - Aj-aj, kapten.
- Skönt att du är tillbaka, Whit. - Jag vill ha vatten.
Jag ordnar det.
- Tack. - Gör honnör.
Glöm det.
Här... Ge mig den.
Cline... Jag minns inte hennes ansikte.
Jag brukade minnas minsta detalj.
Nu minns jag inte.
Du måste hålla ut, kompis.
Allt kommer tillbaka så småningom.
Okej? Allting.
- Men du måste hålla ut. - Nej...
Allt kommer tillbaka. Jag lovar.
Vad ful du är.
Hur kan du få alla tjejer?
Hallå! Bort därifrån!
Hör du mig? Bort därifrån!
Jag sa bort därifrån!
Det är en order!
Vad håller du på med, Whit? Följ med.
Vi går in. Han har dålig hörsel.
Tack, Findlay.
Whit! Nej!
- Kom igen. - Whit!
Whit!
Halt!
Whit!
Whit! Whit!
Whit!
Vänta. Du var där med honom.
- Han försökte stoppa honom. - Ja.
Vet du var jag lärde mig engelska?
I USA, på Boston College.
Jag läste matematik.
Jag älskar Red Sox.
Jag hatar Yankees.
- De närmar sig! - Vi är träffade!
Vad gör vi? Motor två är borta!
- Vi brinner. - Ni måste hoppa!
En lång väg över skyarna.
Följ med.
Den här är från Berndt. Kom.
Vakterna tog hans madrass tills nån annan flyttar in.
TRÅKIGT ATT HÖRA OM WHIT. HAN VILLE GE DIG DET HÄR.
CLINE SPELAR FÖR SIN ANNE. VILKEN ROMANTIKER.
Jag behöver tallharts.
Vi är omgivna av tallar och kan säkert utvinna harts ur dem.
Du kunde ha gjort nåt roligare som ett basebollträ, men nej.
STRÄNGAR
Jag går bet. Några idéer?
Jag ska höra mig för.
Ert nya hem. Ni är nu det tredje rikets fångar.
Jag hatar Yankees.
Såg du Gary Cooper i den där basebollfilmen som Lou Gehrig?
- Har du inte sett den? Den är bra. - Kom nu.
Råkar nån av er ha en fiolstråke?
Prata med Brian.
- Är det där din? - Ja, den var här när jag kom hit.
- Ställer du upp fönstret med stråken? - Ja, när det stinker här inne.
- Följ med oss. - Ta med dig stråken.
- Jädrar! - Vad vill du ha för stråken?
Inget, du kan få den. Lycka till.
- Tack. - Irländsk lycka, va?
Otroligt.
Vi har sällskap.
- Jag hjälper. Vill du ha? - Jag vill ha.
Vad ska du ha? Ni har väl inte gjort honnör, sir?
Aldrig i livet. Han hade nåt annat i åtanke.
- Vill han ha hembränt? - Nej, han vill ha brännaren.
- Det går inte. - Ingen fara.
- Hjälp mig att bygga en ny. - Javisst, sir.
Packer vill inte spela och förlora.
Ni må vara vårt befäl, men ni är den sämsta kortspelaren jag känner.
- Kan ni ge mig stråken, sir? - Varsågod.
Tack.
Hör upp! Packer följer med mig.
Det bådar inte gott.
Tyska trupper har omringat de flesta dödslägren.
Ett stort bakslag för de allierade.
Kriget skulle snart vara över men nu har allt förändrats.
Uppskattningsvis förväntas kriget att pågå åtminstone ett år till.
Jag klarar inte ett till år här inne.
Ni har redan hört.
Makthavarna tänker införa ändringar. Matransonerna ska begränsas-
- och alla leveranser från Röda korset kommer att upphöra.
Ge mig dina brickor, Frank. Kom igen, det är ju julafton.
Tack.
Pappa drömde att du skulle komma hem om nio dagar, men jag vet inte.
Jag önskar bara: "Fred på jorden och alla människors bästa."
Om och om och om igen.
Jösses, Cline. Det var vackert.
Mer.
...äter lugnt sitt hö när ljudet honom når
Att selen lyftes ner och framför släden snart
Med oss han sedan sig beger iväg med väldig fart
Bjällerklang, bjällerklang Hör dess dingeli-dång
Flingor om det virvlar om i munter vintersång
Följ oss ut, följ oss ut Blacken travar på
I hans spår vår släde går där höga furor stå
Spela det igen.
Ja, översten.
- Skulle ni inte åka hem över julen? - Jag skulle.
Jag fick det här meddelandet. Jag beklagar verkligen.
Jag vet att du höll av din bror och jag vet att det kommer olägligt-
- men jag ville inte undanhålla den här informationen.
Nej, det var bra att ni berättade.
Jag tackar er.
Spela en till, Cline.
Kärlek triumferar
Kom, låt oss skynda...
...till Betlehem
Hälsad av änglar
Krist är född till jorden
O kom, låt oss tillbedja
O kom, låt oss tillbedja...
...vår Herre Krist
God jul, sir.
- Ge mig fiolen. - Nej, sir.
Ge mig fiolen!
Sluta, Cline.
Ge mig fiolen!
- Nej, sir! - Ge mig fiolen!
Ta den! Ta den... Ta den.
Cline!
Eftersom löjtnant Clair Cline attackerade en tysk officerare-
- så sätts han i isoleringscell tills vidare.
Klaus låter oss inte komma i närheten av honom.
Georg vill inte köpslå om mat längre. Inga av vakterna vill det.
Du klarar dig.
Enligt Eisenhower är ryssarna bara några veckor ifrån att inta Berlin.
Kom igen, Frankie! Le nån gång.
Tror du att vakterna låter ryssarna släppa oss fria?
De avrättar oss allihop långt innan det skulle hända.
- Vi kommer att få åka hem. - Vi får åka hem, Frankie!
Han har rätt. Mest sannolikt är att de tvingar oss att retirera med dem.
Hur som helst så är det en dödsdom.
Fienden kommer!
Hjälp honom, mannar!
På radion säger de att ryssarna bara är några veckor ifrån oss.
Den här är din.
Fanjunkaren.
Jag kan inte heller sova.
Här.
Jag hoppades att få höra dig spela fiol igen.
Jag hjälper dig att laga den.
Jag hoppas att nån kan hjälpa mig till latrinen.
Jag kan hjälpa dig dit men sen får du klara dig själv.
Kom.
Cline! Hallå, jag behöver hjälp!
Hej, kamrat. Hur mår du?
Du ser ut som ett nyfött barn.
Vakterna är nervösa med ryssarna så nära.
Våra dagar med vatten och bröd är räknade. Till dig.
Kämpa på.
Sir?
När ryssarna kommer tänker vakterna marschera iväg med oss.
Vad händer med nån som inte kan gå?
Oroa dig inte. Vi lämnar dig inte. Du ska bara krya på dig.
- Hur länge, uppskattningsvis? - Kanske en vecka.
Och sen?
Följ order.
Vi är tio gånger fler än vakterna och har goda chanser att...
- Inte utan att förlora många män. - Ni får förlåta...
Om vi inte gör nåt så tas vi med på en dödsmarsch.
BBC säger att det händer i andra läger.
Killarna i barack sju har tillverkat såna här.
Jag kan skaffa fler.
Jag tänker slåss in i det sista.
Jag är med honom, sir. Med värdighet.
- Jag förstår er. - Låt bli den där, Frank.
Det är ingen fara, Vinny.
Till att börja med så behöver vi mer lim.
- Jake Evans! - Här.
- Anthony Baker! - Här.
- Oscar Gray! - Här.
- William C. Bryant! - Här.
- Jack Findlay! - Här.
- Allen O. Clark! - Här.
- Marion Collins! - Här.
- Lester R. Evans! - Här.
Hej, Al.
- Vad var det jag sa? - Vi skulle prata när vi kom tillbaka.
- Och...? - Vi kom tillbaka, kapten.
Viktigt säkerhetstips: Lita alltid på din pilot.
Om jag bara vill åka hem, då?
Jag vill åka hem. Jag vill åka hem.
- Clair Cline! - Här.
Jag är här.
Vi har nåt till dig.
Det var Frank som lagade den.
Nej, jag fick en massa hjälp. Hoppas den fortfarande fungerar.
- Tack, Frank. - Jag fick nåt att göra.
Stäm upp den och hör hur den låter.
Kanske inte just nu.
Men tack ändå.
Du!
Överstelöjtnant Packer, kommendanten vill träffa er.
Det är nu det gäller, killar.
Vi har fler knivar och vi är många i lägret som är redo att slåss.
När vakterna kommer tillbaka ska de få se på annat.
Vi måste vänta på Pack och höra vad han säger.
Om han kommer tillbaka.
Överstelöjtnant Packer, ni är det högsta amerikanska befälet i lägret-
- och får därför veta att de ryska trupperna är framme om två dagar.
Jag har order från högsta ort att evakuera lägret omedelbart.
Fångarna ska vara redo att lämna lägret inom två timmar.
- Ni eskorteras till en säker plats. - Nej, sir.
Vi går ingenstans. Skulle vi följa med er på en dödsmarsch?
Då får ni hellre skjuta oss.
- Tvinga oss inte! - Vi väntar på ryssarna.
Det här gynnar varken er eller fångarna! De vill leva!
- Vi störtar! Hoppa! - Tänk att få bomba nazister.
Du kommer att klara dig.
Spela den en gång till.
- Det låter så vackert. - Cline!
- Halt! - Stanna! Halt!
Ryssarna är här om några timmar! Det är över! Det är för sent!
Vem har skrivit musiken?
Jag gjorde det. Till min fru.
Lycka till med ryssarna.
Cline!
CLAIR OCH ANNE VAR GIFTA I 67 ÅR
CLAIR GICK BORT 2010 92 ÅR GAMMAL
FIOLEN CLAIR BYGGDE I FÅNGLÄGRET-
- FINNS PÅ KRIGSMUSEET I NEW ORLEANS, LOUISIANA
VID SÄRSKILDA TILLFÄLLEN SPELAR MAN FORTFARANDE PÅ DEN
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com